A R I S T O M A C E (Mačke iz visokog društva)
Prevod: Ranko Tomić http://www.cirilica.org
Koje mace stanuju na najfinijem mestu u Parizu?
Koje mace imaju najduži pedigre?
Koje mace spavaju na somotskim jastucima?
Naravno, Aristomace!
Koje mace imaju najslađe njuškice?
Koje mace najbolje poznaju fine manire?
Koje mace žive u ljubavi i blagostanju?
Naravno, Aristomace!
Imaju aristokratsko držanje,
Kad izađu u šetnju
I aristokratski duh u onom što govore i rade
Aristomace ne zalaze u uličice i nikad ne zaviruju
U kante za smeće, gde se igraju obične mace.
O, ne!
Koje mace nikad ne pokazuju kandže?
Koje mace nemaju loših strana?
Ko su mace kojima se diže kapa?
Naravno Aristomace!
Ho, ho, ho!
Aristomace!
Mari, mala moja, bićeš...
...lepa poput svoje mame. Zar ne, Vojvotkinjo?
Pazi, Tuluz!
Ne smetajte Edgaru!
Ooo! Fru-fru, ooo! Mirno, devojko.
- Hvala, Edgare.
Naravno, Fru-fru, zamalo da zaboravim.
Gospođo, mogu li da ponesem vaše pakete?
Zaista su previše teški za vas, gospođo.
Hajde, Edgare. Ne motaj se oko mene.
Berlioze, vraćaj se ovamo. Da nisi nešto zaboravio, dragi?
Hvala, gospođice Fru-fru, što ste dozvolili da budem na vašim leđima.
Nema na čemu, mladiću.
Kako je bilo, mama?
Veoma dobro, dragi. To je bilo vrlo ljubazno.
Hodi, Vojvotkinjo. I vi, mačići!
Oh, Edgare, očekujem svog advokata, Žorža Otkora.
Sećaš ga se, naravno.
Naravno, Gospođo. Ko bi mogao da ga zaboravi?
Nisam tako okretan kao kad sam imao osamdeset?
Dobar dan, gospodine.
Gospođa vas očekuje, gospodine.
Dobro veče, dobro veče Edgare.
Još jedan pogodak, gospodine. Nikada ne promašujete.
Hajde, Edgare. Ko stigne poslednji, magarac!
Zar ne bi mogli liftom ovoga puta, gospodine?
Da uđem u taj kavez za ptice? Koješta!
Liftovi su za starce. Ops!
Da vam dam ruku, gospodine?
Nemaš nogu viška, zar ne, Edgare?
To me uvek zasmejava gospodine!
Uvek.
- Opa! - Ostavi moj štap!
Pažljivo, gospodine. Molim vas! Veoma mi je žao, gospodine!
Ne uzbuđuj se, Edgare.
Napred uzbrdo!
- Uf! - Jesam li prebrz za vas, Edgare?
Molim vas, gospodine, polako!
Onamo, Vojvotkinjo. Tako je bolje.
Moramo izgledati najlepše za Žorža.
On nam je najstariji i najdraži prijatelj.
Napred!
Najavljujem... Gospodina...
Žorža... Otkora!
Pobogu, Edgare. Znam da je to Žorž.
Adelaida, draga moja.
Baš mi je drago što te vidim, Žorž.
Ah, još uvek najnežnije ruke Pariza, zar ne?
Ti si besramni laskavac Žorž.
Adelaida, ta, ta muzika.
Iz Karmen, zar ne?
Tako je. Bila je to moja omiljena uloga.
Da, da! Sećaš li se...
...noći tvoje velike premijere, kad smo se prvi put sreli?
- Svakako. - I kako smo proslavili tvoj uspeh!
Uz šampanjac, plešući cele noći.
Oh, Žorž!
Oh, hvala Bogu.
- Tačno na vreme!
Ah, Žorž.
Mi smo samo dvoje sentimentalnih starih budala.
Sada se uozbilji, Žorž.
Pozvala sam te ovamo...
...zbog vrlo važne pravne stvari.
- Šta! O! Divno! Divno!
Koga treba da tužimo?
Nikoga, Žorž.
Samo želim da sastavim testament.
Testament, ha? Testament. Dobro.
Dakle, ko će biti naslednici?
- Kao što znaš, nemam nikog od rodbine,
i naravno, želim da moje voljene mačke...
...budu uvek dobro pažene.
A to niko neće bolje raditi od mog vernog sluge, Edgara.
Edgara? Adelaida, hoćeš da kažeš...
Da sav svoj imetak ostavljaš Edgaru?
Sve što imaš?
Akcije i obveznice? Ovu - ovu kuću? Seoski zamak?
Umetnička dela, nakit i...
Ne, ne, ne, Žorž. Mojim mačkama.
- Tvojim mačkama? - Mačkama!
Da, Žorž. Samo želim da mačke sve naslede.
A onda, na kraju njihovog života,
sve što imam biće Edgarovo.
Mačke će sve naslediti! A ja dolazim posle njih.
Ja, posle - ne!
To nije u redu! Oh!
Mislim, mačka živi oko 12 godina. Ne mogu da čekam.
I svaka mačka ima devet života. To je četiri puta dvanaest.
Pa onda puta devet. Ne, manje od toga.
Kako bilo, mnogo više nego što ću ja poživeti.
Mene neće biti.
Ne. O, ne!
Njih neće biti! Smisliću kako.
Postoji million razloga da to učinim!
Novac.
Millioni.
- Mačke moraju nestati!
- Čekajte me! Čekajte me! - Prvo ja! Prvo ja!
- Zašto ti da budeš prva? - Zato što sam dama.
Ha, ti nisi dama.
Ti si samo naša sestra!
Oh!
Pokazaću ti jesam li dama ili ne.
- Ne golicaj me! - Drži je, Berlioze! Drži je!
- Bori se pošteno, Mari! - Ženke se nikad ne bore pošteno.
Jao! To boli! Mama! Mama!
Mari, draga. Mari, prestani.
Dame se tako ne ponašaju.
I, Berlioze, znaš, takvi maniri...
nisu osobina uglađenog gospodina.
Ona je prva počela.
Dame ne započinju svađu, ali je mogu završiti.
Berlioze, ne budi neotesan.
Samo smo vežbali ujedanje i grebanje.
Aristomace ne rade...
...takve stvari... to je grozno!
Ali šta ako jednom sretnemo mačku skitnicu.
To će biti dovoljno. Vreme je da se posvetimo učenju,
ako želite da budete fini, očaravajući dame i gospoda.
Tuluz, vreme je da počneš da slikaš.
Da, mama.
Mama, možemo li da gledamo kako Tuluz slika...
...pre nego što počnemo sa časom muzike?
- Molim te! - Dobro,
draga moja, ali budite tihi. - Ups! Uh-oh.
Aha.
- To je Edgar! - Da. Edgar - "kiselo lice"!
Kiselo lice? Ne, ne, Berlioze.
To nije lepo. Edgar nas voli...
...i toliko se brine o nama.
Zdravo, mačići! Odlazite zauvek!
La la la la, a meni ostaju pare.
Oh, Edgare, stara lukava lisico!
Uh! Oh!
Za tren oka utonuće u san.
Nije to uopšte loše. "Za tren oka utonuće u san."
Ostavite Tuluza da slika.
Ti, dragi, idi do klavira i...
Požurite. Oboje, napred.
- Da, mama. - Da, mama.
Vreme je da vežbate skale i arpeđo.
Spremna sam, maestro.
Oh! Mama! Opet je to uradio!
- Tužibabo!
Berlioze! Molim te draga, smiri se,
i otpevaj mi svoju pesmicu.
Hoću, mama.
Svaki obrazovani učenik muzike zna:
...da mora naučiti lestvice i arpeđa.
A da muzika izlazi...
...iz tvojih grudi, a ne iz nosa.
Dok pevaš svoje lestvice i arpeđa,
...ako budeš vredna...
...i svakodnevno vežbala,
...osetićeš kako napreduješ.
Svaki obrazovani učenik muzike zna:
Isprva izgleda kao da se neće pojaviti,
...poput stabla, umeće će nići i porasti.
Ako si mudar učićeš srcem,
...što svaki umetnik zna:
Moraš da pevaš svoje skale...
...i svoja arpeđa!
Dobro veče, dragi moji.
Vaše omiljeno jelo spremljeno na poseban način.
Krem de la krem ala Edgar.
Lepo spavajte. Mislim, jedite - jedite, naravno.
Khm! Dobro veče, Vojvotkinjo!
Zdravo mačići.
- Zdravo Rokfore. - Zdravo Rokfore.
Dobro vam veče, gospodine Rokfor.
Mmm! Nešto baš divno miriše.
Kakav je to prekrasan miris?
Krem de la krem ala Edgar.
Hoćete li da nam se pridružite gospodine Rokfor?
Ovaj, da. Mislim, pa, ne bih da vas prekidam.
Ali, eto, slučajno...
...imam jedan kreker.
- Hajde, Rokfore, posluži se. - Oh, hvala.
Ne zamerite mi.
Samo da malo umočim.
Mmm. Oh. Vrlo dobro.
Čestitam kuvaru.
Mmm! Baš je ukusno!
Mmm.
Izuzetno!
Dvaput izuzetno!
Ovo zahteva još jedan kreker. Odmah se vraćam.
Pa, to je...
Krem... de la krem...
...ala Edgar...
Opa!
Lafajete. Hej, Lafajete.
Lafajete!
- Tu sam! - Slušaj. Točkovi se približavaju.
Napoleone, već smo šest guma ugrizli danas.
Jurili smo četvora kola, bicikl i skuter.
Umukni!
To je motocikl. Dvocilindrični, sa lancem.
Reklo bi se da ima škriputav točak spreda.
Tvoje su gume, a ja ću u srž problema.
Zašto ti uvek uzmeš nežniji deo?
Jer sam ti nadređeni, eto zato.
Sada prestani da blebećeš i oglasi napad!
- Neee, to je poziv na gužvu! - Baš je gužva, zar ne?
Znaš da mogu da te smenim!
Dobro, krenimo.
Čekaj malo. Ja sam vođa.
Ja govorim kad se kreće.
Idemo. Napad!
Dobra kuca! Dobra kuca! K nozi, lezi, pravi se mrtav!
- Ovo baš juri, Napoleone.
- Nagazi, Napoleone! - Imam je!
Oh! Oh, gde sam?
Uopšte nisam kod kuće.
Deco, gde ste? Odgovorite!
Berlioze? Tuluze, Mari, gde ste?
Ovde sam, mama.
Mari, draga. Jesi li dobro?
Čini mi se da sam loše sanjala i ispala iz kreveta.
Mari, draga, ne boj se.
Mama! Mama!
To je Berlioz!
Ovamo! Berlioze, tu smo.
Ne brini se. Sve će biti kako treba.
Dolazim, mama.
- Hladno mi je i mokar sam.
- Mama?
Mama!
Oh, dragi.
To je samo žabica, ljubavi.
Ali ima usta poput nilskog konja.
Šta je to tako smešno?
Polako, deco. Deco, sada ostanite tu,
a ja idem da potražim Tuluza.
Tuluz? Tuluz, gde si?
- Tuluz! - Tuluz!
- Hej.
Zašto vičete?
Zašto nam ne odgovaraš?
Mama! On je ovde svo vreme.
Oh, hvala Bogu. Nisi povređen?
Sanjao sam čudan san.
Edgar je bio u njemu.
A mi smo se vozili i truckali.
Žabe? Uh, to nije bio san.
Edgar nam je ovo učinio.
Edgar?
Dragi, zašto bi? To je smešno.
Da. Možda si pao na glavu, Tuluze.
Mama, bojim se! Hoću kući!
- Polako, drago moje. Ne boj se.
Brzo u korpu, svi!
Šta će biti s nama?
Ne znam, deco.
Beznadežno je, zar ne?
Voleo bih da smo kod kuće sa gospođom.
Oh. Jadna gospođa.
Toliko će se brinuti kad vidi da nas nema.
Vojvotkinjo? Mačići? Oh, dragi moji!
Sanjala sam strašan san o njima.
Hvala Bogu, bio je to samo san.
Oh, Bože, grozne li noći.
Mirno deco. Ne bojte se.
Oluja će brzo proći.
Ne! Nestali su!
Vojvotkinjo? Mačići!
Vojvotkinjo! Gde ste?
Nema ih. Nema ih!
Vojvotkinja, mačići, nestali?
Užas!
Ali gde, kako?
Blagi Bože! Svašta im se može desiti u ovakvoj noći!
Može ih odneti bujica.
Ili ih udariti grom.
Moram da im pomognem.
Idem da ih nađem.
Vojvotkinjo! Mačići!
Vojvotkinjo!
Mačići!
Kao či-či-či-či-roni K´o domaći makaroni
Ili ukusna riba sa krupnim kostima
Ja sam Abraham di Lejsi...
...Đuzepe Kejsi...
...Tomas O´Mali,
O´Mali skitnica.
Volim da putujem,
Da obilazim mesta,
Da gazim prašnjavi put.
Da osetim zelenu travu,
Da se šepurim gradskim ulicama
I pokazujem svoj sjaj.
Da pričam sa društvom iz elite,
Ili s nekom slatkom macom koju sretnem.
Da sam:
Abraham di Lejsi Đuzepe Kejsi...
...Tomas O´Mali...
...O´Mali, skitnica.
Zašto, gospodine,
vaša imena potiču iz svih krajeva Evrope?
Pa, jednostavno. Ja sam jedinstven.
Ja sam kralj auto-puta,
Princ bulevara,
Vojvoda avangarde,
Moje dvorište je ceo svet.
Ako ideš kuda i ja,
To je put koji tražiš ti,
Od Kalkute do Rima ili kući, dragoj kući
U Parizu, veličanstvenom zar ne.
Opa! Ulični mačor - skitnica.
Tišina! Slušajte.
Ja imam samo sebe i ovaj veliki, stari, svet.
Srknuću šoljicu kafe,
Sa prekrštenim prstima,
Ne brinem kuda da krenem,
Ne moram da mislim na to,
Kuda god da krenem,
To je životni put.
Nema grešaka za mene!
Da, Abraham di Lejsi...
...Đuzepe Kejsi Tomas O´Mali...
...O´Mali, skitnica.
Tako je. I ponosan sam na to.
Bravo! Veoma dobro.
Veoma ste nadareni.
Oh, hvala. A kako se vi zovete?
Zovem se Vojvotkinja.
Vojvotkinja. Divno!
Sviđa mi se.
A tek te oči. Oooh!
Oči su vam poput safira, tako jako svetlucaju.
Čineći da ovo jutro zrači... i svetli.
- Kako romantično! - Bljak, stvari za šmizle!
Oh, tako divno, gospodine. Vrlo poetično.
Ali nije baš Šekspir.
Naravno da nije. Čist O´Mali, malena.
Eto, spontano. Imam ih koliko hoćeš.
Oh, to je dovoljno, molim vas. Već sam u dovoljno velikoj nevolji.
Nevolji? Pomaganje divnoj ženki -
ovaj, dami u nevolji mi je specijalnost.
U čemu je problem, gospođo?
Vrlo je važno da se vratim u Pariz.
Pa, ako bi ste bili dovoljno ljubazni i pokazali mi put.
Pokazao vam put? Žrtvovaću se koliko treba.
Odletećemo u Pariz na čarobnom ćilimu,
jedno kraj drugog,
dok nas zvezde vode.
Samo nas dvoje.
- O, to će biti divno! - Troje?
Četvoro.
- Petoro! - Da, gospodine O´Mali.
- To su moja deca. - Baš slatko.
Imate li zaista čarobni ćilim?
I kako ćemo se zaista voziti na njemu?
Polako, Mari!
Mama, imam li i ja svetlucave oči poput safira koje zaslepljuju?
Da li sam ja to rekao?
Da. Vrlo spontano.
A rekli ste i da ćemo leteti na čarobnom ćilimu.
Ovaj, mislio sam...
Sad vam nedostaje poezija da se izvučete?
Ono što sam imao na umu bio je sportski model, mala.
- Jedan od onih, znaš... - Možda dvosed?
Ja ne zauzimam puno mesta.
Sve mi je jasno, gospodine O´Mali.
Hajdemo, deco.
I ja sam opasni ulični mačor.
Zaista! Vrlo opasan.
Kladim se da si pravi tigar u svom susedstvu.
Naravno. Baš tako, stalno vežbam.
Idemo, Tuluz. Pođi, srce.
Da, mama.
Vidimo se, tigre!
Fina porodica.
Kad bolje razmisliš, O´Mali, ti nisi mačak, već pacov.
Jel da? Da.
Hej! Hej, sačekajte.
Da, gospodine O´Mali?
Gledajte, deco. Ako sam rekao "čarobni ćilim"
takav će i biti.
A putnike će sačekati...
baš...
ovde.
Opa! Letećemo!
Još jedan uzlet u maštu gospodine O´Mali ?
Ne, ne, ne, malena.
Samo se sakrijte ovde i ostalo prepustite Tomasu O´Maliju.
- Brzo, mama, dođi. - Ali, deco...
Požuri, mama! Požuri!
Jedan čarobni ćilim, upravo stiže.
To je čarobni ćilim?
Glupa mačka!
Praznoglavi ludak!
Hajde, živo! Sve do Pariza!
Gospodine, O´Mali, mogli ste da izgubite život.
Imam još nekoliko u rezervi. Ništa naročito.
Kako da vam se zahvalimo?
Zadovoljsto je moje.
Aloha.
Aufiderzen. Bonsoar!
"Saranora", i ostali pozdravi, mala.
Sajonara, gospodine!
- Mama ! - Mari!
Mari!
- Oh, Mari, je li ti dobro? - Jeste, mama.
Jesmo li se ranije sreli?
Oh, i meni je drago da jesmo.
Hvala vam, gospodine O´Mali, što ste me spasli.
Nema problema, mala princezo.
A kada stignemo u Pariz, idemo u nezaboravan provod.
Žao mi je, ali nećemo moći.
Znate, naša gazdarica će brinuti zbog nas.
Hej, ljudi zaista ne brinu previše zbog svojih ljubimaca.
O, ne! Vi to ne shvatate.
Ona nas veoma voli.
Sirota gospođa, sama, u toj velikoj kući.
Koliko je samo puta, na razne nežne načine,
ona pokazala koliko nas voli.
Zbog toga, znate, ne možemo da je ostavimo.
Uvek je govorila da smo najveće blago koje ima.
Jer se sa nama nikada nije osećala usamljeno.
Oh, Rokfore, toliko sam se brinula za tebe.
Da li si imao sreće?
Ni traga od njih, Fru-fru, a tražio sam cele noći.
Znam. A sirota gospođa nije oka sklopila.
Tužan dan za sve nas.
´Bro jutro, Fru-fru, lepotice moja.
Umeš li da čuvaš tajnu? Hmmm? Naravno da umeš.
Imam neke vesti pravo iz konjske gubice,
ako izvineš na izrazu naravno.
Vidi, Fru-fru - na naslovnoj sam strani:
"Nepoznati otmičar oteo porodicu mačaka."
Jesi li ponosna na mene?
Tako! Znači on ih je oteo!
Policija je rekla da je to bilo profesionalno, majstorski izvedeno.
Delo genija. Nije loše, zar ne, Fru-fru, stara?
Naravno, neće biti dokaza da me optuže. Ni jednog jedinog.
Poješću svoj šešir...
Moj šešir! Moj kišobran!
Oh! Oh, strašno!
Moraću večeras da pokupim te stvari.
Taj podmukli, prepredeni,
zli sluga!
Ko je za doručak?
- Kakav doručak? - Gde je?
Baš ispod čarobnog ćilima.
Ali moramo da skuvamo malu čaroliju.
Znate. Spremni?
Dobro. Prvo, da bi čarolija počela,
mrdajte nosem...
...i zagolicajte bradu.
Sada zatvorite oči...
...i prekrstite se.
Evo ga! Doručak je na stolu.
- Ura! - Uspeli smo!
Pogledaj, mama, pogledaj!
Gospodine O´Mali, zadivljujući ste!
Istina. Tako je.
Do đavola!
- Prokletinje!
Lopovi! Pljačkaši!
Bezobrazne skitnice! Evo vam!
I ovo!
Oh! Kakav užasan, užasan čovek!
Pa, neki ljudi su takvi Vojvotkinjo.
Navikao sam na to.
- Pokazaću mu!
- Polako, mali tigre.
Momčić je pravi dinamit. - Ali nazvao nas je skitnicama!
Biće mi tako drago da se vratim kući.
To je dalek put, bolje je da krenemo.
Hej! Pogledajte ovaj most!
- Hodite. Hajde da se igramo voza. - Pažljivo, deco.
Mari je poslednji vagon. Krećemo!
- O, ne! - Polako. Ne paničite.
Ovamo, dole.
Mama!
Mari! O, Mari!
Digni glavu, Mari! Stižem!
Tomase! Tomase, ovamo!
Mari, zašto si pala sa mosta?
Tomase? O, Tomase! Čuvaj se!
Dobro sam medena. Ne brini.
Vidimo se nizvodno.
Kakva divna okolina, Ebigejl.
Zaista liči na našu milu Englesku.
Oh, zaista.
Amelija, ako budemo još hodale...
...dobiću ravne tabane.
Ebigejl, mi smo rođene sa ravnim tabanima.
Pogledaj tamo.
- O! Zaista neobično.
Čudno, mačak koji uči da pliva.
I radi to potpuno pogrešno.
Potpuno. Moramo da ga ispravimo.
Gospodine. Gospodine?
Imate sreće da smo naišle.
Da. Tu smo da vam pomognemo.
Ne, ne. Sklonite se, devojke. Dobro mi ide!
Prvo, morate steći samopouzdanje...
i osloniti se na sebe.
Bežite! Pokušavam da stignem do obale.
Nikada nećete naučiti da plivate kako treba sa granom u ustima.
Naravno da ne!
Idemo.
Ne činite to!
Sjajno vam ide.
I ne brinite za stil. To dolazi kasnije.
- Uleteo je u vodu kao riba, zar ne?
Vrlo hrabro!
Ne! Sada nije vreme za zabavu i igrarije.
Milostiva...
- Ne misliš valjda... - O, da. Da, zaista.
Zaranjaj!
Dublje!
Vidi, mama. Eno ga.
Bili ste stvarno dobri za početnika.
Oh, Tomase! Bogu hvala da ste dobro!
- Samo vežbajte. - I ne postustajte.
Mogu li vam pomoći, gospodine. O´Mali?
Pomoći? Dovoljno su mi pomagali.
Oh, dame, puno vam hvala što ste pomogle gospodinu.
Naravno, draga. Ali prvo, da se predstavimo.
Da. Mi Britanci držimo do protokola.
Ja sam Amelija Gebl, a ovo je moja sestra -
- Gospođica Ebigejl Gebl. - Mi smo bliznakinje.
- Moglo bi se reći rođake.
- Baš blesavo! - Baš lepo.
Nikad ne bih pogodila.
- Vidi! Imaju gumena stopala - Stvarno.
- Na letovanju smo.
Šetamo kroz Francusku.
- Negde i plivamo. - Kad naiđemo na vodu, naravno.
Tomase, ovo su Amelija i Ebigejl Gebl.
Da, medena. Sad sklanjaj ta dva mrežonoga spasioca odavde!
Polako, Tomase.
Dobro. Dobro, mala. Iš, pilići.
- Oh!
Mi nismo pilići. Mi smo guske.
Ne. Mislio sam da ste labudovi.
Laskavče.
Muž vam je vrlo šarmantan i veoma naočit.
Ovaj, znate...
Ja, nisam baš njen muž.
"Baš"? Ili jeste, ili niste.
U redu... Nisam.
- Sramota. - Pravi je nitkov.
Potpuni. Verovatno izopačen.
- Skitnica. - I oči su mu razroke.
- Prepredene. - A tek taj kvarni osmeh.
Brada mu je takođe slaba.
Očigledno zavodnik koji se poigrava naivnim ženskim srcima.
Kako romantično!
Molim vas. Molim vas, dozvolite da objasnim.
Tomas je naš dragi prijatelj.
- Takođe, on nam pomaže... - Hajdemo, Vojvotkinjo.
Idemo odavde.
Pa, devojke, vidimo se. Mi smo krenuli u Pariz.
Oh, divno! I mi idemo tamo.
Zašto nam se ne pridružite?
Mislim da je to divna ideja.
O, ne.
Sada, stani ovde, dragi.
I, da vidimo. Zauzmi svoje mesto.
- Vojvotkinjo, vi treba da ste ovde. - Da, odlično.
A ti, drago moje, zauzmi ovo mesto.
Još nam je ostao gospodin O´Mali.
Ne možemo ga ostaviti, zar ne?
Gospodine O´Mali, mislim da treba da ste na začelju.
Da li su svi spremni? Sada budite "guske".
Napreeed, marš!
Mama, treba li da se gegamo poput njih?
Da, srce. Budi "guska".
Kada stignemo u Pariz, upoznaćemo vas sa ujka Valdom.
Valdom?
On nam je ujak. Treba da se nađemo kod Malog Kafea.
Kod Malog Kafea?
To je čuveni restoran.
Veličanstven!
- Prokletinjo!
Jao! Ujede me za prst!
Napolje! Iš! Iš! Napolje! Čisti se odavde!
Srećan put!
Hej, pa to je ujka Valdo!
- Ujka Valdo!
Ebigejl! Amelija!
Najdraže moje!
Ujka Valdo. Čini mi se da si pio.
Oh, dragi! Šta se zbilo sa tvojim divnim repom?
Devojke, to je nečuveno!
Nećete verovati šta su pokušali da učine...
vašem sirotom starom ujka Valdu!
Pogledajte. Vidite ovo!
Pvoklasna seoska guska na provansalski način.
Punjena kestenjem?
I prelivena...
...belim vinom.
Prelivena? Rekao bih natopljena.
Užasno!
Obzirom da sam Britanac više bih voleo šeri.
Šeri! Šeri!
Oh, ujka Valdo, to je bilo preterano.
- Misliš, malo je preterao.
- Ebigejl! Ebigejl! - Da, da.
Najbolje bi bilo da ujka Valda odvedemo u krevet.
Hej, Polako.
Šta to šap... šapućete?
Polako, polako. Devojke. Devojke!
Ne ućutkujte svog starog ujka Valda!
Hej, probudićete čitav komšiluk!
- Ššš! Ne! - Jupiii! Komšiluuuk!
Idemo na spavanje, ujka Valdo!
Oh, čini mi se da je bolje da krenemo.
Oh, u redu, devojke.
Svaka ptica svome gnezdu - hik! - leti.
Držimo se zajedno.
Znate šta? Dopada mi se ujka Valdo.
Pogotovo kad je ovako natopljen!
Fru-fru, stiže Edgar!
Požuri, Rokfor. Skoči na motocikl.
I, za ime Božije, čuvaj se!
- Fru-fru.
Večeras ću okončati "operaciju Otmica".
Poželi mi sreću. Ribolovačku sreću.
Zdravo, Fru-fru!
- Lafajete?
Lafajete! Slušaj.
Fuj to, Napoleone. To je samo običan zrikavac.
Ne, to se približavaju škriputave cipele.
Zrikavci ne nose cipele.
Začepi gubicu. Hajde da vidimo.
To su cipele marke Oksford.
Veličina devet i po.
Rupa u levom đonu, reklo bi se po zvuku.
Koje su boje?
Crne... Ma otkud znam?
Hej, sada je škriputanje prestalo.
Rekoh to da je to običan zrikavac.
Ja sam vođa. Ja ću odlučiti šta je to.
Bio je to običan mali zrikavac.
Vidimo se ujutro, Napoleone.
To je moj šešir. Ja sam vođa.
Smiri se. Ne ljuti se na mene!
Ništa nisam učinio.
Mm-mm. To mi prija, Lafajete.
Baš tako.
Malo niže i brže.
Češem najbrže što mogu.
Baš tu. Dobro je!
Mmm. Baš je toplo i, mm-mm, prijatno.
Šta - šta - Šta se to zbiva?
Lafajete, šta to pokušavaš?
Uvek sam ja kriv.
Čekaj malo! Gde mi je šešir? Gde...
Neko mi je ukrao padobran.
A gde je moja korpa?
Ko god da je to uradio dobiće svoje.
Ovoga puta, ja ću dobiti nežniji deo.
Začepi gubicu. Krenimo.
Hej, Napoleone! Opet one cipele.
Da, da, čujem ih.
Napoleone, prošli su me žmarci!
Nije sad vreme da budeš kukavica.
Čini mi se da će ovaj slučaj uskoro biti rešen.
D-d-d-da li si ga video?
Ne, ne. Prikrao mi se i udario me s leđa.
Ipak, nije me povredio. Ali me udario u glavu.
- Slušaj!
Zvuči kao jedan točak...
- Jedan točak? - Nećeš mi verovati,
ali to je plast sena na jednom točku.
Eno ga, ode! Hajde! Za njim!
- Imam ga, imam ga, imam ga! - Hej, to sam ja!
Drži ga, drži ga!
Takav je rat, Napoleone.
Izgleda da ne možeš uvek da pobediš.
Kriminalno!
Tomase, Gospođa će se mnogo brinuti.
Jesi li siguran da večeras ne možemo stići kući?
Mama, umoran sam.
I ja, i bole me šapice.
Vidi, mala, kasno je, i deca su umorna.
Kladim se da smo hodali sto milja.
Ja mislim više od hiljadu.
Dragi moji, razvedrite se. Gospodin. O´Mali zna mesto gde ćemo prenoćiti.
Koliko još, gospodine O´Mali?
Digni brke, tigre.
To je iza sledećeg dimnjaka.
Evo, to je to.
Moj lični stan.
Nije baš kao u Ricu, ali je mirno i tiho.
O! O, ne.
Zvuči kao da su Sket Macan i njegova banda bećara navratili.
Oh. Vaši prijatelji?
Uh, da. Moji stari drugari i pravi svingeri.
Svingeri? Šta je to "svinger"?
Znaš, nisu baš tvoj tip Vojvotkinjo.
Možda da potražimo neko drugo mesto?
Oh, ne, ne, ne. Volela bih da vidim tvoj stan,
- i upoznam tvog Sket Macana. - Onda dobro.
Hej, Sket Macane! Svirni malo toga na moj način.
Vidi ko je došao!
Veliki O´Mali ponovo u svome kraju.
- Malo svingujemo ovde, tatice.
Daj malo meni, Sket Macane.
- Dobro veče, seosko momče! - Dobro došao kući, O´Mali!
Vojvotkinjo, ovo je najveći mačak od svih.
Oh, milo mi je da smo se upoznali, g. Sket Macane.
I meni, Vojvotkinjo.
Tako ste...
Oho, ho, vi ste šarmantni!
A muzika vam je... tako različita,
...tako uzbudljiva.
Nije baš Betoven, mama, ali ima ritma.
Tako je! Ovo mače zna gde je!
- Gde je šta? - Damice, dozvoli da objasnim.
Svako želi da bude maca
Jer maca je samo maca koja zna gde je sad.
Reci mi! Svako se kači na mačji ritam.
- Jer sve drugo je demode - Kao šimi cipele.
Uštogljenko sa trubom zgadi ti sve -
- kad god zasvira.
A sa njim na sceni...
...svirku dobićeš bednu...
...praistorijsku...
- Čuo sam otrcane face u pokušaju da pevaju,
Ipak, maca je samo maca ako zna za sving.
Ko želi da čuje čupavca dok svira,
kad svako želi da bude maca.
Uštogljenko sa trubom zgadi ti sve -
- kad god zasvira.
O, a-rinki tinki dinki!
S uštogljenkom na sceni svirku dobićeš bednu...
...praistorijsku. - O, a-rinki dinki tinki!
- Da, baš svako želi da bude maca - Svako želi da bude maca
Jer maca je samo maca koja zna gde je sad.
- Dok svira džez, on uvek ima prijatan sjaj,
jer svako uživa uz svinger macu.
Društvo! Hajde da se razmrdamo!
Ha-ha! Ožeži, maco!
Šangaj, Hong Kong, jaje fu oko!
Kolačić sreće baci u smeće
To je ono pravo!
Hoćeš li sa mnom Vojvotkinjo?
Da. Zaplešimo, Tomase.
Žestoko, mama, žestoko!
Duni, mladac. Duvaj!
Bato, baš ga je izduvao.
Ali bio je blizu.
- Mmm. - Divno.
Ako hoćeš da me podigneš,
Zasviraj rog, ne žali ton.
I dodaj malo duše u taj zvuk.
Hajdemo na drugi ključ.
Moduliraj i sačekaj me.
Improvizovaću malo i uskoro,
I druge mace će navaliti.
Skupiti se na ogradi,
Pod jedinom svetiljkom u sokaku,
Tamo gde je svaka nota...
Van dometa.
Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
- Aliluja! - Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
- Kad ti kažem - Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
- Da! - Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
- Mmm! - Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
- Aliluja! - Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
Svako želi da bude maca!
Jer maca je samo maca...
...koja zna gde je sad.
O, jeee!
- Lepo sanjajte, ljubljeni moji.
- Kladim se da su sad na onom čarobnom ćilimu.
Više nisu mogli da gledaju.
- Da. Imali su uzbudljiv dan.
- Zaista, a tek kakvo veče.
- Tomase, prijatelji su ti zaista divni. Jednostavno ih volim.
- Malo su neotesani, znaš, ovako spolja,
ali ako si u nevolji, eto ih odmah.
- I ti si bio tu kad je nama bilo potrebno.
- To je bio samo srećni čas za mene, mala.
- Puno ti hvala što si nam ponudio dom.
Mislim, tvoj stan.
To je divno od tebe. - Čekaj malo,
ovo je sirotinjski kraj sećaš se?
Ne, ne, ne, dopada mi se.
Samo, treba mu malo čišćenja...
...i, pa, možda...
...malo ženske ruke.
Pa, ako se javljaš za taj posao...
- Čoveče, mama će se zaposliti kod gospodina. O´Malija.
- Oči su ti poput safira.
To je baš kvarno, ipak?
- Ne, ni najmanje.
Svakoj ženi bi prijalo.
Čak i maloj Mari.
- Da. I ti mačići.
Baš su mi dragi.
- I vrlo su ponosni na tebe.
- Da! - Ššš! - Znaš, treba im...
Znaš, na neki način...
Kao, na primer... Pa, otac.
- Oh, Tomase, Tomase, to bi bilo divno.
Oh, dragi, kad bih samo mogla.
- Ali zašto ne možeš?
- Zbog gospođe.
Nikad je ne bih mogla napustiti.
- Ali, ona je...
...znaš, samo čovek.
Mi smo joj samo ljubimci.
- O, ne, ne. Mi joj značimo mnogo više.
Izvini, dragi.
Moramo kući ujutro.
- Da.
Pa... Verujem da ti bolje znaš,
i znaj da ćeš mi nedostajati, mala.
I ta dečica...
Nedostajaće mi i oni.
- Malo je falilo da dobijemo oca. - Da.
- Idemo nazad u krevet.
- Laku noć, Vojvotkinjo.
- Laku noć, Tomase.
Kakav mondiš komšiluk.
Snimi te strava vigvame.
- "Vigvame"? - Jesmo li u pravoj ulici?
Da. Da! Požurimo. Blizu smo kuće.
Vojvotkinjo! Mačići! Aliluja! Vratili su se!
O, ne! Edgar! Moram brzo nešto da preduzmem!
O, ho!
Edgare, staro momče, navikavaj se na sladak život.
Jednoga dana sve će to biti tvoje, stara lisice.
Jao, uhvatio me!
Ura, kod kuće smo!
Čekajte me! Čekajte me! Prvo ja! Prvo ja!
- Zaključano je. - Hajde.
Hajde da mjaučemo.
- To ne mogu biti oni!
Mačići!
Ne ulazite!
Idite! Dalje!
Vidi! Eno Rokfora.
Zdravo, Rokfore.
- Sigurno mu je drago da nas vidi.
Ne znam šta da kažem.
Samo želim...
Možda će samo kratko, slatko zbogom biti najlakše.
Neću te nikada zaboraviti, Tomase O´Mali.
- Zdravo. - Zbogom, mala.
Ne ulazite! Pazite se Edgara!
Vojvotkinjo, gde ste bili?
Pazite...
...džak!
Pa...
- Čini mi se da im više nisam potreban.
- Vratili ste se.
To nije fer!
- Edgare! Edgare, brzo dođi!
- Evo me, gospođo. Stižem.
Pobrinuću se kasnije za vas!
O, Edgare, vratili su se! Čula sam ih!
Brzo, brzo! Pusti ih unutra!
Vojvotkinja? Mačići?
Ovamo, dragi moji.
Gde ste? Dođite.
Dozvolite mi, gospođo.
Ovamo, mac, mac, mac, mac, mac, mac!
Zove se O´Kako?
Zove se O´Mali. O´Mali!
Abraham di Lejsi Đuzepe Kejsi!
Nije važno! Trči! Pokret! Po njega!
Da, da! Idem!
Rekoh vam da je to učinio Edgar.
Ućuti, Tuluse.
Ne vredi, Edgare.
Bojim se da je to bila samo mašta jedne starice.
Ali bila sam tako ubeđena da sam ih čula.
Žao mi je, gospođo.
Gospodine, O´Mali!
Hej! Stanite!
Vojvotkinja! Mačići! U nevolji!
- Batler je to uradio. - Vojvotkinja i mačići su u nevolji?
Trči po Sket Macana i njegovu bandu uličnih mačora.
Uličnih mačora? Ali ja sam miš.
Vidi, trebaće mi pomoć.
- Hoćeš reći da... - Pokret!
Reci da te O´Mali šalje i neće biti frke.
Nema frke, reče.
Lako je njemu da tako priča, kako mu beše ime...
On ima devet života. A ja samo jedan.
Šta mali svinger poput tebe radi u ovom kraju?
Molim vas! Uh, šalje me jedan mačak po pomoć.
Ovo je nečuveno! Ludo!
Časna reč!
Rekao je da samo pomenem njegovo ime.
Pa? Onda počni da pominješ, glodaru.
Oh, čekajte tren, momci.
Ne požurujte me. Zove se O´Tul.
Nikad čuo. Probaj opet.
- O´Brajan. - Drugi pokušaj.
O, momče!
Verujete mi, zar ne?
Pričaj, miško.
A, a, a, O´...Grejdi?
- Ha? - Miško, gotovo je.
Poslednje reči?
Zašto nisam poslušao tog O´Malija?
- O´Mali? - O´Mali?
Polako, macani! Momčić zna znanje.
Nego šta, znam!
Nismo hteli da te povredimo, cijukalo!
Ne brinite za mene! O´Maliju treba pomoć!
Vojvotkinja i mačići su u nevolji!
Hajde, mačori! Požurimo!
Hej, čekajte me! Ne znate put!
Sada, moji ljubimci, putovaćete prvom klasom...
...u svom ličnom kupeu...
...pravo u Timbuktu.
Ovoga puta, nema povratka.
Oh, ne. Moramo da požurimo.
Kamion će stići svakog trena.
Ovamo! U kovčegu su!
Tišina!
Brzo izlazite, svi!
Otićićete u Timbuktu...
...makar mi to bilo poslednje!
- Mek, valjda je ovo taj kovčeg?
- Da, i ide čak u Timbuktu.
Sada, dragi moji, približite se malo.
Tako, tako.
Vidi, Žorž. Kako ti se čini?
Vrlo lepo. Vrlo lepo.
Ali mislim da bi trebalo da nastavimo sa tetstamentom.
Da, naravno, ali znaš šta još treba da uradiš.
U redu. Precrtati slugu.
Znaš, Žorž, da je Edgar samo znao za testament,
sigurna sam da nikad ne bi otišao.
Vojvotkinjo, tako je divno da ste svi ponovo tu.
I mislim da je ovaj mladić vrlo zgodan.
Hoćemo li ga zadržati?
Naravno. Potreban nam je muškarac u kući.
I, Žorž, moramo pouzdano obezbediti budućnost ovih malih.
Naravno.
Što više, to bolje.
Sad budite mirni.
Osmeh.
Recite: "siiir"!
- Neko je pomenuo sir?
Hvala. A sada, potrčite niz stepenice.
Tamo je malo iznenađenje za vas.
Adelaida, kakva je to muzika?
Zvuči kao banda mačaka svingera.
To upravo i jeste, Žorž.
Oni su početak moje nove zadužbine. - Kakve zadužbine?
Mog Doma za sve mačke skitnice Pariza.
Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
Ajmo svi!
...svako želi da bude maca!
Svako, svako...
...svako želi da bude...
...maca!
Hej, Napoleone, ovo zvuči kao kraj.
Sačekaj malo. Ja sam vođa.
Ja ću reći kad je kraj.
To je kraj.
Ooo, jeee!